Bergen genljuder
Av ljuva toner
Av sånger som hörts
Under tusen år
Bergen fyller mitt hjärta
Med ljuva toner
Mitt hjärta vill sjunga Var sång det hör
Mitt hjärta vill slå likt vingen på fågeln i flykt
Mellan sjön och träden
Mitt hjärta vill sucka likt klockklang, som svävar
Från kyrktornet, med en bris
Att skratta likt bäcken Som snavar och faller
Över sten på sin väg
Att sjunga natten igenom
Likt lärkan, som lär sig sin bön
Till bergen jag går
När mitt hjärta längtar
Jag vet, där jag hör
Det jag hört förut
Mitt hjärta välsignas
Av ljuva toner
Och jag sjunger...
...igen
Salzburg, Österrike, i slutet av 30-talet
- Moder... Jag kan inte hitta henne. - Maria?
- Hon är borta igen. - Vi får förse henne med koskälla.
- Är hon inte i ladugården hos djuren? - Jag har letat på de vanliga ställena.
Det gäller ju Maria, så leta på de ovanliga ställena också.
Jag hoppas det röjer era sista tvivel angående Marias framtid här.
Jag brukar förlita mig på mina tvivel.
- De svarta fårens ull är lika varm. - Vi pratar inte om får nu.
Av alla våra noviskandidater är Maria den minst lämpade...
Vi diskuterade våra blivande nunnors egenskaper.
Systrarna här-
- försökte få mig att se även andra sidor.
Vad anser syster Catherine om Maria?
En förtjusande flicka...ibland.
- Syster Agatha? - Lätt att tycka om henne...ibland.
- Syster Sophia? - Underbar...men hon ställer till det.
Just det.
Hon klättrar i trä't och skrapar knät
Och klänningen är trasig
Hon valsar till mässan Och visslar i trappan
Och under nunnedoket har hon rullat upp sitt hår
Jag hörde henne sjunga i kyrkan
Hon kommer sent till andakten
Men ångrar alltid sig
Är alltid sen, till allting
Utom när det vankas mat
Jag vill ej behöva säga 't Men jag tycker faktiskt så:
Maria bidrar inte till vårt kloster
Jag vill ta henne i försvar
Maria får mig att skratta
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur fångar man ett moln Och håller kvar?
Hur finner man ett ord För vår Maria?
En pratmaja
- Ett irrbloss - En clown
Mycket av det vi vet Borde hon lära
Mycket som hon allt borde förstå
Men hur bär man sig åt För att få henne att lyssna?
Hur håller man vågen kvar På strandens sand?
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur håller man månstrålen...
...i sin hand?
Med henne blir jag brydd Okoncentrerad, förvånad
Och aldrig vet jag riktigt Var jag är
- Opålitlig såsom vädret - Lätt till sinnet som en fjäder
- En raring - En demon
Ett lamm!
Hon fördriver varje plåga Driver biet ur sin kupa
På en snurrande dervisch Kan hon få stopp
- Hon är mild och hon är vild - Hon är ett gåtfullt barn
- Hon är en plåga - Hon är en ängel
Hon är en tös
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur fångar man ett moln Och håller kvar?
Hur finner man ett ord för vår Maria?
- En pratmaja - Ett irrbloss
En clown
Mycket av det vi vet Borde hon lära
Mycket som hon allt borde förstå
- Men hur bär man sig åt - För att få henne att lyssna?
Hur håller man vågen kvar På strandens sand?
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur håller man månstrålen...
...i sin hand?
Du kan gå in nu.
Stig på, mitt barn.
- Sätt dig. - Förlåt, men jag kunde inte hjälpa...
- Jag såg bergen och... - Det är inte därför du är här.
- Låt mig få be om förlåtelse. - Känns det bättre då, så...
Himlen var blå, det var så grönt ute och jag var tvungen...
Det var som om fåglarna ville ta med mig upp till skyn.
- Tänk om du hade gått vilse? - lnte då.
Jag är uppväxt vid berget.
När jag var liten gick jag nerför berget och kikade in i er trädgård.
Jag såg systrarna arbeta och hörde dem sjunga.
Jag har gjort en sak till...jag sjöng där ute i dag, utan tillåtelse.
- Det är här inne de reglerna gäller. - Jag vill sjunga överallt!
- Och jag säger saker rakt ut. - Ärlighet, kallas det visst.
Det är hemskt! Och jag måste kyssa golvet när Berthe och jag varit oense.
Numera kysser jag golvet så fort jag ser henne, för att spara tid.
Maria...när du såg oss och ville bli en av oss-
- var du väl inte helt införstådd med hur vi levde?
Nej, men jag ber, och jag anstränger mig verkligen.
- Vad är det viktigaste du lärt dig? - Att följa Guds vilja helhjärtat.
Maria...det tycks vara Guds vilja att du lämnar oss. Ett litet tag.
Nej, skicka inte iväg mig! Det här är mitt hem, min familj...mitt liv.
- Men är du redo att... - Ja!
Om du vistas ute bland andra ett tag-
- ser du bättre vad som krävs av dig.
Jag vet vad som krävs av mig och jag kan göra det!
Ja, Moder. Om det är Guds vilja, så...
En familj utanför Salzburg behöver en guvernant fram till september-
- som ska ta hand om de sju barnen.
- Du tycker väl om barn? - Javisst, men sju...?
Jag meddelar kapten von Trapp att du kommer i morgon.
En f.d. kapten i kungliga flottan, en fin och tapper man.
Sen hans fru dog har han haft eviga problem med att få dit en guvernant.
- Varför då...? - Det kommer Herren nog att visa dig.
När Herren stänger igen dörren öppnar han samtidigt ett fönster.
Hur tänker dagen bli?
Jag undrar
Hur ser min framtid ut?
Jag undrar
Det kunde vara spännande
Att i världen gå ut Att va' fri
Mitt hjärta skulle slå volter
Vad är det som felas mig?
Jag har alltid önskat mig äventyr
Att göra sånt jag inte törs
Nu, när jag ska ut på äventyr
Varför är jag så rädd?
En kapten med sju barn
Vad är det för hemskt med det?
Jag måste sluta oroa mig
Annars vet jag att jag vänder om
Jag ska drömma om det som jag söker
Jag söker det mod jag saknar
Modet att tjäna med tillit
Att stå för mina misstag utan trots
Visa mig värdig
Och då jag visar dem
Även visa mig själv
Så visa mig alla bekymmer
Jag ska vara bättre Än mitt bästa
Visst tror jag Att prövningar det blir
Men de ska få se Att jag tror på mig själv
Jag ska göra intryck
Jag ska va' sträng, men god
Och alla ungarna Gud signe dem
De ska se upp till mig Och lyssna
För varje steg, blir jag mer säker
Allting kommer att bli bra
Jag tror bergfast på Att världen kan bli min
De får stämma in Jag tror på mig själv
Jag tror på mig själv i solsken
Jag tror på mig själv i regn
Jag tror bergfast på Att våren kommer igen
Förresten kan ni se Jag tror på mig själv
Styrka finns ej i siffror
Styrka finns ej iguld
Styrka finns i nätter Av fridfull slummer
Att vakna ur sådan är sunt
Jag förtröstar, av hela mitt hjärta
Allt jag litar på blir mitt
Jag tror bergfast på Att tron försätter berg
Hjälp...
Jag tror bergfast på Att tron försätter berg
Förresten kan ni se Att jag tror...
...på mig själv
Hejsan, här är jag!
Jag är den nya guvernanten, kapten.
Och jag är betjänten, fräulein.
Trevligt att träffas.
Vänta här.
l fortsättningen får ni komma ihåg att vissa rum går man inte in i.
- Varför stirrar ni på mig? - Ni ser inte ut som nån sjökapten.
Och ni ser inte ut som nån guvernant. Vänd på er.
Ta av hatten.
- Ni får ta på er en annan klänning. - Jag har ingen annan.
Vi gav våra kläder till de fattiga.
Den här ville de inte ha.
Jag hann inte sy nån ny klänning. Jag kan sy.
Då ska jag skaffa tyg åt er. Redan i dag, om det går.
Fräulein...Maria, jag vet inte hur mycket abbedissan har berättat.
Ni är den tolfte guvernanten här sen barnens mor dog.
Jag hoppas att ni är bättre än den förra, hon stannade i två timmar.
Vad är det för fel med barnen?
lnget. Det är guvernanterna det är fel på.
De har inte haft den disciplin som krävs här. Kom ihåg det.
Barnen ska studera flitigt på för- middagarna, inte slösa bort lovet.
Sen ska de marschera runt ägorna. Vi har bestämda läggtider.
Ni ska se till att de uppför sig oklanderligt, och ni har befälet.
Det här är er nya guvernant, fräulein Maria.
l tur och ordning kliver ni fram och säger era namn. - Lyssna och lär.
- Liesl. - Friedrich.
- Louisa. - Kurt.
- Brigitta. - Marta.
Gretl.
Låt se hur väl ni lyssnade.
lnte behöver jag vissla på dem. Jag ropar väl deras trevliga namn.
Det här är ett stort hus och här ropas det inte.
Ta den här nu. Barnen hjälper er.
Så här kallar jag på er.
Nej...det går inte för sig.
Man visslar inte på barn och definitivt inte på mig.
Det skulle kännas förödmjukande.
Var ni så här besvärlig i klostret också?
Mycket värre.
Ursäkta, men hur kallar jag på er?
Ni säger "kapten".
Lediga...
Nu när vi är ensamma kan ni väl säga era namn igen, och er ålder.
Jag är Liesl, 16 år, och jag behöver ingen guvernant.
Bra, då är vi bara goda vänner då.
Jag är Friedrich, 14 år, jag är omöjlig.
- Vem har sagt det? - Josefin, en av guvernanterna.
Jag är Brigitta.
Du sa inte hur gammal du var...Louisa.
Jag är Brigitta, hon är Louisa - 13 år. Och du är smart.
- Jag är 10, och din klänning är ful. - Så får du inte säga.
- Tycker inte du det, då? - Jo, men fräulein Hildas var värre.
Jag är Kurt, 11 år, och jag är oförbätterlig.
Vad betyder det?
Att du inte låter dig behandlas som ett barn, tror jag.
Jag är Marta, jag fyller sju på tisdag.
- Jag önskar mig ett rosa parasoll. - Jag tycker också om rosa.
Du är Gretl och du är fem år. Stora damen...
Jag har aldrig jobbat som guvernant förut.
- Så du vet inget om det? - Nix. Jag behöver goda råd.
- Säg åt far att sköta sitt. - Kom sent till middagarna.
- Sörpla när du äter soppa. - Och snyt dig till desserten.
Och tro inte ett ord av vad de säger. För jag tycker om dig.
Dags för er promenad, barn. Er fars order. Seså...
Jag är frau Schmidt, hushållerskan. Jag ska visa er ert rum.
De små stackarna...
Ni hade tur. fräulein Helga fick en orm.
God afton.
- God afton, barn. - God afton, fräulein Maria.
Trevlig liten ritual. Något ni gjorde i klostret?
Nej...
Reumatism...
Ursäkta, men ska vi inte be en bordsbön?
Tack, Herre, för maten på vårt bord. Amen.
Jag vill tacka er alla för presenten som låg i min ficka.
Vilken present?
- Det är en hemlighet. - Behåll den då och låt oss äta.
Ni förstod ju hur nervöst det var för mig att komma som ny i huset-
- och hur gärna jag ville bli accepterad-
- så det var mycket omtänksamt av er-
- att ge mig ett sånt välkomnande.
- Vad är det, Marta? - lnget.
Är det vid alla måltider eller enbart middagarna-
- som vi ska genomgå det här nya fantastiska...att inte kunna äta?
De är bara glada.
- God kväll, Rolfe. - Är allt som det ska?
- Ja visst. Några nyheter? - Kanske. Är kaptenen hemma?
- Han äter middag. - Med familjen?
Ge honom det här telegrammet genast.
Telegram.
- Vem kom med det? - Unge Rolfe, förstås.
Får jag lämna bordet?
- Barn, i morgon åker jag till Wien. - lnte nu igen!
- Hur länge är du borta? - Jag vet inte.
- Ska du träffa baronessan? - Sköt ditt!
Det ska jag faktiskt.
Varför får vi aldrig träffa henne?
Ni ska få träffa henne, hon följer med mig hem.
Farbror Max också.
Rolfe?
- Nej, Liesl, vi kan inte... - Är det inte därför du är kvar här?
- Det är klart. Jag har saknat dig. - Hur mycket?
Så mycket att jag tänkte skicka dig ett telegram för att få åka hit.
- Vilken bra idé, gör det! - Men nu är jag ju här.
Snälla, skicka ett telegram. Det ska stå: "Kära Liesl..."
"Jag vill så gärna tala om hur jag känner för dig, stopp."
"Fast det här telegrammet har redan blivit för dyrt. Hälsningar Rolfe."
"Hjärtliga hälsningar..."
"Din käre..."
Får jag något svar?
"Kära Rolfe, stopp. Fortsätt. Din Liesl."
Om vi ändå inte var tvungna att vänta på telegram. När ses vi igen?
Jag kan ju komma hit av misstag-
- med ett telegram till överste Schneider, som bor på...
Men det är hemligt, säg inget till din far. Han är så...österrikisk.
- Det är vi ju allihop. - Vi borde vara tyskar, anser somliga.
De tänker...
- Hoppas inte din far råkar illa ut. - Han är hjälte, han har fått medalj.
Jag vet, jag oroar mig mer för hans dotter.
- Varför det? - Du är så...
- ...ung! - Jag är ju sexton!
Du väntar, lilla tös På en tom scen
På att ödet tänder ljuset
Ditt liv, lilla tös Är ett oskrivet blad
Där män längtar att skriva
Att skriva
Du är sexton, fyller snart sjutton
Raring, tänk efter nu
Se noga upp, var vaksam, försiktig
I skiljevägen står du nu
Du är sexton, fyller snart sjutton
Gossar skall stå i kö
Ivriga slynglar, ynglingar, knölar
Ska bjuda dig mat och vin
Helt oförberedd är du
Att gå ut i männens värld
Försiktig och blyg och rädd är du
För sådant som är nytt
Du behöver nån äldre och klokare
Som kan ge dig råd
Jag är sjutton, fyller snart arton
Jag ska ta hand om dig
Jag är sexton, fyller snart sjutton
Javisst är jag naiv
Pojkar jag möter Ger komplimanger
Så gärna tror jag dem
Jag är sexton, fyller snart sjutton
Oskyldig som en ros
Ungkarlar, snobbar Med sina drinkar
Vad vet väl jag om dem?
Helt oförberedd är jag
Att gå ut i männens värld
Försiktig, blyg och rädd är jag
För sådant som är nytt
Jag behöver nån äldre och klokare
Som kan ge mig råd
Du är sjutton, fyller snart arton
Jag förlitar mig på dig
Kom in.
Frau Schmidt...
Här är klänningstyger som kaptenen skickat efter från stan.
Det här blir det fina klänningar av.
Kan jag få ännu mer tyg, tro?
- Hur många klänningar behöver ni? - Jag tänkte sy lekdressar åt barnen.
Barnen von Trapp leker inte, de marscherar.
- Tycker ni det är bra? - Sen kaptenen miste sin fru...
...styr han och ställer här som om han vore på ett av sina fartyg.
lngen musik, inget skratt... lnget som påminner om henne.
- Det är så fel. - Tja... Vad tycker ni om rummet?
- Ni ska få nya gardiner. - De här duger...
- Nya är beställda. - Det behövs inte.
- Kan jag be honom om tyg i morgon? - Han åker till Wien på morgonen.
- Hur länge är han borta? - Sist han besökte baronessan...
...stannade han en månad.
Jag borde väl inte berätta det här för er...
...men han lär gifta sig med henne innan sommaren är slut.
- Underbart! Då får barnen en mor. - Ja...
God natt, då.
Fader, nu förstår jag att jag ska för- bereda barnen på att få en ny mor.
Jag hoppas de blir lyckliga. Välsigna kaptenen-
- Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Marta och Gretl.
Och vad hette den andre pojken...? Nåja, välsigna honom också.
Välsigna abbedissan och alla systrarna vid klostret.
Och käre Gud, beträffande Liesl... låt henne veta att jag är hennes vän.
- Tänker du skvallra? - Låt henne inse att jag vill hjälpa.
Amen.
Jag tog en promenad, nån låste dörren och jag ville inte väcka alla.
När jag såg att ditt fönster var öppet... Du säger väl inget till far?
- Hur tog du dig upp hit? - Vi brukar skämta med guvernanterna.
Louisa kan ta sig upp med en burk spindlar i handen.
Var du ute och gick alldeles ensam?
Om vi tvättar klänningen i kväll så är det ingen som märker nåt i morgon.
Sätt på dig den här.
Lägg klänningen i blöt i badkaret och kom sen och sätt dig här på sängen.
Jag kanske behöver en guvernant trots allt.
Är du rädd, Gretl?
Är du rädd för åskvädret? Stanna här hos mig.
- Var är de andra? - De sover, de är inte rädda.
Jaså, inte...?
Upp i sängen med er, då. För den här gången...
- Då väntar vi bara på pojkarna. - De kommer inte, pojkar är modiga.
- Ni är väl inte rädda? - Nej, vi ville se hur det var med er.
- Det var omtänksamt. - Det var Kurts idé.
Kurt var det, ja...välsigna Kurt!
- Varför håller det på så där? - Blixten säger nåt och åskan svarar.
Blixten verkar elak. Varför blir åskan så arg? Jag börjar gråta.
Om jag är ledsen tänker jag på trevliga saker.
- Som...? - Tja...
Påskliljor. Gröna ängar... En stjärnfylld himmel.
Regnvåta rosor, kattungars morrhår...
Blanka kopparkittlar Och varma ullvantar
Bruna paket Med snören omkring
Det är sådant som jag tycker om
Gräddvita hästar Och knaprig strudel
Ringklockor, bjällror Och schnitzel med nudlar
Vildgäss som flyger I månstrålars ljus
Det är sådant som jag tycker om
Flickor i klänningar Med blå sidenband
Snöflingor som landar längst ut på min nästipp
Silvervit vinter Som smälter till vår
Det är sådant som jag tycker om
När hunden nafsar
När biet stinger
När jag är ledsen
Då tänker jag på Sådant jag tycker om
Och då lämnar sorgen mig
- Fungerar det verkligen? - Visst. Vad tycker ni om?
- Julen! - Kaniner.
Ormar!
- Sommarlov. - Telegram.
- Födelsedagspresenter. - Alla presenter!
- Att nysa! - Prosit!
Regnvåta rosor Och kattungars morrhår
Blanka kopparkittlar Och varma ullvantar
Bruna paket Med snören omkring
Det är sådant som jag tycker om
Gräddvita hästar Och knaprig strudel
Dörrklockor, bjällror Och schnitzel med nudlar
Vildgäss som flyger I månstrålars ljus
Det är sådant som jag tycker om
Flickor i klänningar Med blå sidenband
Snöflingor som landar längst ut på min nästipp
Silvervit vinter Som smälter till vår
Det är sådant som jag tycker om
När hunden nafs...
Sa jag inte att vi har bestämda läggtider?
Åskvädret gjorde dem oroliga och... Jo, det gjorde ni.
Har ni svårigheter att komma ihåg sådana enkla förhållningsregler?
Bara när det åskar.
Liesl! Vart tog du vägen efter middagen?
Det var så att...
- Jag... - Hon och jag har bekantat oss.
Men nu är klockan mycket - bums i säng!
Ni kommer kanske ihåg att jag åker i morgon bitti.
Kan ni då också komma ihåg att det viktigaste här i huset är disciplin.
När jag kommer hem, hoppas jag att ni disciplinerat er själv lite.
lnnan ni åker skulle jag vilja prata med er om kläder till barnen...
Fräulein...ni är minst sagt tjatig.
- De är ju barn! - Och jag är deras far. God natt.
Flickor i klänningar Med blå sidenband
När hunden nafsar När biet stinger
När jag är ledsen
Då tänker jag på Sådant jag tycker om
Och då lämnar sorgen...
...mig
Titta där!
Kom nu!
Kan vi göra det här varje dag?
- Skulle du inte tröttna då? - Jo... Varannan dag, då?
Så här kul har jag inte haft sen vi la klister på Josefins tandborste.
- Hur kan snälla barn göra sånt? - Det är jättelätt.
- Men varför gör ni så? - För att få uppmärksamhet från far.
Det tål att tänka på...
Hitåt, hör ni! Vi övar in nåt att sjunga när baronessan kommer.
- Vi får inte sjunga för far. - Han kanske ändrar sig. Nå?
- Vi kan inga sånger. - Vi kan inte sjunga.
Då måste ni lära er det bums.
Låt oss börja från början
Ett bra ställe att börja på
I läsning börjar man med
A, B, C
I sång börjar man med Do-Re-Mi
De första tre tonerna råkar vara
Do-Re-Mi
Do-re-mi-fa-so-la-ti
Få se om jag kan göra det lite enklare...
Do - är då och inte nu
Re - är resan som vigör
Mi- är midsommar med dans
Fa - är käre gamle far
So - är solens glada ljus
La - är lammet, ulligt, mjukt
Ti- är tigern, stor och vild
Sen är vi tillbaks vid "Do"
- Do! - Är då och inte nu
- Re! - Är resan som vigör
- Mi! - Är midsommar med dans
- Fa! - Är käre gamle far
"So" är solens glada ljus
- La! - Är lammet, ulligt, mjukt
- Ti - Är tigern, stor och vild
Sen är vi tillbaks vid...
- Do - Är då och inte nu
Re - är resan som vigör
Mi- är midsommar med dans
Fa - är käre gamle far
So - är solens glada ljus
La - är lammet, ulligt, mjukt
Ti- är tigern, stor och vild
Sen är vi tillbaks vid "Do"
Do-re-mi-fa-so-la-ti-do, so-do
Tonerna är redskapen vi har för att bygga en sång.
Kan man tonerna, kan man blanda dem till miljoner olika melodier.
So-do-la-fa-mi-do-re
Kan ni göra så?
So-do-la-ti-do-re-do
Nu sätter vi ihop det hela.
- Bra! - Men det betyder ju inget.
Då sätter vi in ord - ett ord för varje ton. Så här...
När man lärt sig hur man gör
Är det dags att bilda kör
När man lärt sig hur man gör
Är det dags att bilda kör
När man lärt sig hur man gör
Är det dags att bilda kör
Do - är då och inte nu
Re - är resan som vigör
Mi- är midsommar med dans
Fa - är käre gamle far
So - är solens glada ljus
La - är lammet, ulligt, mjukt
Ti- är tigern, stor och vild
Sen är vi tillbaks vid...
- Bergen är fantastiska. - Jag satte upp dem för din skull.
Även på 3 000 meters höjd måste Georg höja sig över mängden.
- Passa dig, inbjudan kan återtas. - Jag har inte fått nån inbjudan.
Du behövde ett förkläde, jag behövde ett ställe med god mat...
- ...gott vin och hyfsade priser. - Max, du är för hemsk.
Nej, jag är en charmerande snyltgäst.
Hör...
Det är Klopmann-klostrets kör.
De är ju riktigt bra.
Jag måste utforska trakten. Nånstans väntar en sånggrupp på att Max-
- ska göra dem berömda på sångfestivalen i Salzburg.
- De får äran och du pengarna. - Lite orättvist...
...men jag ska nog få äran också.
Vad i hela friden...?
Rackarungar från trakten...
Det är verkligen spännande att vara här hos dig.
- Vacker natur har du väl sett förr. - Det var inte det jag syftade på.
- Är jag spännande? - Är det omöjligt?
- Nej, men föga troligt. - Nu nervärderar du dig själv igen.
- Du verkar mindre gåtfull här. - l min naturliga omgivning?
Verkar jag mer hemmastadd här bland fåglar, blomster-
- och träd som vajar för vinden?
Så poetiskt!
Mer hemmastadd här än i Wien-
- i dina glittriga skvallerfyllda salonger-
- där jag hinkar champagne, och snubblar runt i Strauss-valser...?
Vad får dig att tycka det?
Det är så underbart och fridfullt här.
- Hur kan du åka härifrån? - Jag låtsas vara upptagen.
- Då verkar ens liv så viktigt. - Flyr du från minnen, kanske?
Eller så söker jag en anledning att stanna.
Hoppas det är därför du besöker Wien eller har du annan förströelse där?
- Du är ingen "förströelse". - Vad är jag, då?
Underbar.
Charmerande, rolig, en förtjusande värdinna, och...
- Min räddare, på sätt och vis. - Så oromantiskt.
Jag bör väl ändå få nämna att det var du som gav mitt liv mening igen.
Jag är väl rätt underhållande... och jag klär mig elegant.
Och jag ger roliga tillställningar.
Men bortsett från det är det bara rika, ogifta lilla jag...
...som söker något, precis som du.
- Mer äppelstrudel? - Jag slår väl till med en tredje.
Äter du än? Tröstätande...
Jag vill ju sno den där kvartetten.
l går var det en som snodde dem före mig. Jag hatar tjuvar.
- Jag ringde Paris, Rom, Stockholm... - Härifrån förstås?
Jag gillar de rika, deras livsstil... och min livsstil, när jag är hos dem.
- Jag undrar var barnen är. - Jag är ju här, de har väl gömt sig.
Max, ansträng dig och var lite trevlig.
Nå?
Har du övertygat Georg än? Hör jag bröllopsklockor?
- De slår nog inte för mig. - Vad menar du?
- Jag tycker om Georg, så inga tricks. - Men jag vill ha kul! Berätta allt.
Varenda liten intim och vidrig detalj.
- Jag tror att jag är här på prov. - Du kommer att klara det galant!
Jag känner dig, du hittar på nåt.
- Han är inte som andra. - Han är rik.
- När frun dog blev han olycklig. - När din man dog blev du rik.
- Du är förskräcklig! - Ni två är som min familj - gift er!
Pengarna måste stanna inom familjen.
- Vad gör du? - Kapten von Trapp...jag sökte...
Jag såg inte... Jag visste inte att ni...
- Heil Hitler! - Vem är du?
- Telegram till herr Detweiler... - Det är jag.
Du har gjort ditt, ge dig av nu.
- Han är ju bara barnet. - Och jag en österrikare.
- Bara inget händer dig, så... - Säg aldrig om det där!
Kan jag hjälpa vad andra har för politik?
Ja, det måste du göra.
Hallå... Du är så långt borta. Var är du?
l en värld som håller på att försvinna.
Kan jag locka dig tillbaka till min värld?
Åh, kapten...är ni hemma...?
Upp ur vattnet genast!
Ni måste vara baronessan!
Uppställning!
Det här är baronessan Schraeder.
- Det här är mina barn. - God dag på er.
ln med er, byt om, och kom tillbaka hit!
Ni stannar här.
Jag går och ser vad Max har för sig.
Nu, fräulein...
...vill jag ha ett ärligt svar.
Är det möjligt, eller har jag drömt...
- Har mina barn klättrat i träd i dag? - Ja, kapten.
Och var har de fått de här...
Det är lekdressar...
...som jag sytt av gardinerna i mitt rum. De håller ett bra tag till.
Menar ni att mina barn har varit runt i Salzburg iklädda gamla gardiner?
- Och kul har de haft. - De har uniformer.
Tvångströjor... Barn måste få vara ledigt klädda!
- De har inte klagat. - De vågar inte!
- Diskutera inte mina barn. - Ni är ju aldrig hemma, ni vet inget.
Ni ska lyssna på mig nu!
Ta Liesl... Hon är snart en fullvuxen kvinna.
Och vem ska Friedrich ha som förebild?
- Säg inget om mina pojkar! - Brigitta känner dem bättre.
Kurt spelar tuff för att inte visa hur ni sårar honom.
Och Louisa vet jag ingenting om. Och de små vill ju bara ha kärlek.
- Det räcker! - Jag är inte klar!
Det är ni visst, kapten!
Fräulein...
Packa nu ihop era saker genast och åk tillbaka till klostret.
- Vad är det? - Sång...
Jag hör det. Vilka är det som sjunger?
Barnen.
Jag tänkte att de skulle sjunga för baronessan.
Mitt hjärta vill sjunga Var sång det hör
Varje sång det hör
Mitt hjärta vill slå likt vingen På fågeln i flykt
Mellan sjön och träden
Mitt hjärta vill sucka Likt klockklang som svävar
Från kyrktornet med en bris
Att skratta likt bäcken Som snavar och faller
Över sten på sin väg
Att sjunga natten igenom
Likt en lärka som lär sig sin bön
Till bergen jag går
När mitt hjärta längtar
Jag vet, att jag hör
Det jag hört förut
Mitt hjärta välsignas
Av ljuva toner
Och jag sjunger...
...igen
"Edelweiss?"
Vilka förtjusande barn du har.
Gå inte.
Fräulein...
Jag uppförde mig dumt, jag ber om ursäkt.
Nej, jag är alldeles för frispråkig...
Ni hade rätt, jag känner inte mina barn.
Det är inte för sent än.
Ni har fört in musiken i vårt hem igen. Jag hade glömt den...
Fräulein...
Jag vill att ni stannar.
Jag ber er att stanna.
- Om jag är till nån hjälp... - Det har ni redan varit.
Mer än ni kan ana.
Ridå!
Högt uppå berget, en ensam herde
Lei-hodelei-hodelei-hi-ho
Långt reste ljudet av herdens stämma
Lei-hodelei-hodelo
Folk i en stad Som låg långt avsides
Lei-hodelei-holelei-hi-ho
Tydligt och klart Hörde herden sjunga
Lei-hodelei-hodelo
Marta!
Prinsen, Gretl!
Prinsen på bron över vallgraven hörde
Lei-hodelei-hodelei-hi-ho
Männen på vägen Med tung börda hörde
Lei-hodelei-hodelo
Hungriga middagsgäster hörde
Lei-hodelei-hodelo
Män som drack öl genom skummet hörde
Lei-hodelei-hodelo
En liten tös Klädd i rosa hörde
Lei-hodelei-hodelei-hi-ho
Hon joddla' tillbaks Till den ensamme herden
Lei-hodelei-hodelo
Snart hennes mor Triumferande hörde
Lei-hodelei-hodelei-hi-ho
En sån duett för en tös och en herde
Lei-hodelei-hodelo
En liten tös Klädd i rosa hörde
Lei-hodelei-hodelei-hi-ho
Hon joddla' tillbaks Till den ensamme herden
Lei-hodelei-hodelo
Snart hennes mor Triumferande hörde
Lei-hodelei-hodelei-hmm hmm
En sån duett För en tös och en herde
Lei-hodelei-hodelo
Lyckliga är de, Lei-diho-leididi-ho
Ho-leidiho-leidi-leidi-ho
Snart blir duetten nog en trio
Lei-di-odeleidi-odelo
Bravo! Fantastiskt!
- Får vi behålla dockteatern? - Javisst!
Jag sa ju att räkningen skulle skickas till er far.
Bravo...
- Jag är verkligen imponerad. - Det är era barn.
- Finns det något ni inte kan göra? - Jag blir nog ingen bra nunna.
Jag hjälper er så gärna.
Hör upp, allihop. Jag har något att berätta.
Efter mycket letande har jag hittat mitt bidrag till sångfestivalen.
Grattis, Max.
Vilka ska exploateras den här gången?
- Sankt lgnatius-kören? - En gissning till.
- Få se...Klopmann-kören? - Nej, nej.
- Berätta! - En sjungande familj.
Så trevligt! Vilken familj, då?
Din. De kommer att bli festivalens höjdpunkt.
- Vad skrattar du åt? - Dig. Du är dyr, men lustig.
Men du hörde ju! Det kommer att bli ett friskt, annorlunda inslag.
Mina barn ska inte sjunga offentligt.
- Nu har jag försökt i alla fall... - Vems tur är det nu?
Alla röstar på...er, kapten.
Jag förstår inte.
Nix...
- Ni var visst riktigt bra. - Det var längesen det.
- Jag minns. - Snälla pappa...
Varför sa du inte åt mig att ta med munspelet?
Edelweiss
Varje morgon jag ser dig
Liten, vit
Ren och klar
Vänligt ler du...
...emot mig
Blomma av snö
Må du växa här
Växa här för evigt
Edelweiss
Blomma hos oss för alltid
Edelweiss
Varje morgon jag ser dig
Liten, vit
Ren och klar
Du ler vänligt...
...emot mig
Blomma av snö
Må du växa här
Växa här för alltid
Edelweiss
Blomma hos oss för alltid
Säg bara till så får du också vara med i sånggruppen von Trapp.
Nu vet jag...varför inte fylla huset med musik ordentligt.
Ställ till med en stor fest nu när jag är här.
Det är väl på tiden att jag får träffa dina vänner, tycker du inte det?
Det är läggdags, barn. Säg god natt nu.
Min första fest!
Ni har väl lagt märke till den österrikiska flaggan i hallen.
- Så vackra kvinnorna är. - Fula...
- Du är rädd för kvinnor. - Bara vuxna män är det.
- Männen är vackra. - Vad vet du om det?
- Vem dansar du med, Liesl? - lngen.
Det gör du visst.
- Får jag lov? - Så gärna, unge man.
- Ni sa inte att ni kunde dansa? - Då skulle vi väl visa upp det med.
- Vad är det de spelar? - En österrikisk folkdans.
- Visa. - Det var så längesen...
Snälla...
Kom då.
- Du bockar, jag niger. - Så här?
Och så några steg...
Steg, hopp...
Tillåt mig...
Jag minns inte mer...
Du är alldeles röd i ansiktet.
Jag är inte van att dansa.
Så fint ni dansade. Ni var ett vackert par.
- Barnen ska väl säga god natt nu... - Vi har övat in en liten sak.
Du som oroade dig för att du inte skulle ha en enda vän på festen.
- Lite kyligt i kväll... - Varmt, tycker jag.
Mitt herrskap, barnen von Trapp vill gärna säga god natt.
Man kan höra nåt dystert uti hallklockans klang
Och från kyrktornets klocka med
Och i barnkammar'n hör man en dum liten gök
Titta fram för att säga "ko-ko"
Ko-ko
De säger, det är dags nu
Ja, nu är tiden inne
Att ta farväl
Av er
So long, farväl, Auf Wiedersehen, godnatt
Jag hade gärna Stannat kvar hos er
So long, farväl, Auf Wiedersehen, adieu
Adieu, adieu Till er och er och er
So long, farväl, Au revoir, auf Wiedersehen
Säg, får jag stanna och smaka på champagne?
So long, farväl, Auf Wiedersehen, adjö
Jag häver upp en suck Och tar farväl
Farväl
Jag går gärna
Ljuga kan jag ej
Jag fladdrar, jag flyter
Jag flyger härifrån
Solen har gått till sängs
Och även jag
So long
Farväl
Auf Wiedersehen, adjö
Adjö
Tänk att ha med dem på festivalen. - Unga dam, får jag tala med er.
Georg, låt henne inte försvinna nu.
Hon ska vara med på festen. Georg...
- Stanna om ni vill. - Ni får bli min bordsdam. - Affärer.
Franz, duka fram ett extra kuvert åt fräulein Maria.
- Då är väl saken ordnad. - Jag är inte rätt klädd.
Byt om - vi väntar på er.
Så stolt ni måste vara över era barn.
lnget kan vackrare ge uttryck åt det fina i vårt land-
- än oskyldiga barnaröster.
lnte har väl Österrike monopol på dygden?
Vissa av oss föredrar österrikisk sång framför fula tyska hot.
Strutsen gömmer sitt huvud i sanden...
...och ibland i flaggan.
De som försöker förvarna er om det förestående införlivandet-
- borde kanske göra det till musik.
Tar nazisterna över Österrike står ni nog för trumpeterna.
- Vilken komplimang. - Förlåt, det var en förolämpning.
Så vänligt av er att hjälpa mig.
Jag har nog inget passande.
Den där förtjusande saken ni hade häromdan då-
- som trollband kaptenen?
Trollband...?
Vi är väl ändå kvinnor. Nog märker vi om en man lägger märke till oss.
Kaptenen lägger märke till alla.
Försvara er inte, ni ser ju bra ut.
Det är väl klart att kaptenen ser det.
Jag hoppas att ni skojar.
Jag har verkligen inte gjort nåt för att...
Det är oemotståndligt för en man, om en kvinna är förälskad i honom.
Förälskad...?
Och det söta är att han tror att han är förälskad i er.
- Det är inte sant... - Ni har väl sett hur han ser på er.
Och ni rodnade när ni dansade med honom nyss.
Ta det inte så hårt, han kommer snart över det.
Då måste jag ge mig av.
- Kan jag hjälpa er med något? - Nej.
Jo, säg inte ett ord om det här till honom.
Nej då.
Adjö, Maria. Ni blir säkert en bra nunna.
Champagne... Jag känner för att fira. Skål.
- Du vet något. - Kanske.
Hur ska vi få Maria att påverka Georg?
Barnen ska med på festivalen. Det är viktigt för Österrike.
- Och för dig. - För all del...
Det kanske är mig han ska prata med.
- Det här är väl roligt...? Fyra.... - Jag är nummer fem.
- Gör det nåt om vi slutar nu? - Som ni vill.
Vi gör om det i morgon.
Det är så vilsamt på landet, eller hur? Ta lite lemonad.
- Det måste finnas ett enklare sätt. - Tänka sig dig som mor till sju...
Hur ska du klara det?
Har du aldrig hört talas om internatskolor?
Baronessan Machiavelli...
- Var är far? - Där inne.
Vad ni ser trumpna ut. Nu tar vi och övar.
- Vi låtsas att vi är på festivalen. - Jag vill inte sjunga.
- lnte utan fräulein Maria. - Gitarren, Liesl.
Ställ upp er nu. - Ton, Liesl.
Gör mig imponerad nu.
- Varför sjunger inte ni två? - Jag har ont i fingret.
Du sjöng ju så fint på festen.
Ta nåt ni kan nu, och var lite glada.
Bergen genljuder
Av ljuva toner
Av sånger som hörts
Under tusen år
Bergen fyller mitt hjärta
Med ljuva toner
- De ville sjunga för mig. - Fint, sluta inte.
En uppfriskande drink?
Pappa...är det sant att fräulein Maria inte kommer tillbaka?
- Tja... Vad har vi här? - Skär lemonad.
Fast det är mest annat i...
- Jag tror inte på det. - Vad då?
- Om fräulein Maria. - Jag läste väl upp lappen för er?
Hon skrev att hon saknade klostret-
- och var tvungen att åka tillbaka.
- Jag prövar väl lite av det där... - Hon sa inte ens adjö.
Jo, på lappen.
- Varken för sött eller för surt. - Men för skärt...
Vem blir vår nya guvernant, pappa?
Tja...
Det ska inte bli några fler guvernanter.
- Ni ska få en ny mor. - En ny mor...?
Vi bestämde det i går - nu ska vi bli en lycklig familj.
Spring i väg och lek nu.
- Ja, mina barn? - Jag heter Liesl...
Vi söker fräulein Maria.
Fräulein Maria...? Jaså, Maria!
Stig på.
Vänta här.
Jag hörde att ni frågade efter Maria.
- Säg åt henne att vi är här. - Tyvärr...
- Ni måste! - Vi vill ha tillbaka henne!
- Vi vill bara prata med henne. - Maria träffar inte någon just nu.
- Jo, oss! - Jag vill visa mitt finger.
En annan gång. Jag ska hälsa att ni varit här.
Ge er av nu, barn.
Adjö, barn.
- Vad var det? - Barnen von Trapp som sökte Maria.
- Har hon sagt något än? - lnte ett ord, Moder. Hon bara ber.
Det är konstigt, hon verkar både glad och ledsen över att vara här igen.
Det kanske var fel att lämna henne ensam så länge. Hämta hit henne.
Syster Augusta, förse vår nya novis med en dräkt.
Hon kan komma in.
Det gör mig ont att du har varit olycklig.
- Varför skickade de tillbaka dig? - Det var jag som åkte därifrån.
Sätt dig. Berätta vad som hände.
- Jag var rädd. - Rädd? Var de otrevliga mot dig?
Nej...jag var förvirrad...
Jag har aldrig känt så förut. Jag ville hit, där jag är trygg.
Klostret ska inte användas att fly till.
Vad är det du inte kan möta?
- Honom... - Honom?
Tack, syster Margaretta.
Kapten von Trapp?
- Har du blivit kär i honom? - Jag vet inte!
Baronessan sa att han var kär i mig, men jag vägrade att tro det.
lbland när våra blickar möttes kunde jag knappt andas...
- Lät du honom se hur du kände? - lnte medvetet.
Jag var där på Guds uppdrag. Att be om hans kärlek hade varit fel.
Jag är redo att avge mina löften nu.
Hjälp mig.
Kärleken mellan man och kvinna är också helig. Du har gåvan att älska.
- Frågan är hur du ska ge kärlek. - Men jag har vigt mitt liv åt Gud.
Att du älskar den här mannen be- tyder inte att du älskar Gud mindre.
Nej, det här måste du reda ut. Du måste återvända.
Be mig inte att göra det.
Klostrets murar stänger inte ute problem. Dem får man ta itu med.
Du måste leva det liv du är ämnad för.
Bestig varje berg
Sök högt och lågt
Följ varje småväg
Varje stig du ser
Bestig varje berg
Vada över var bäck
Följ varje regnbåge
Tills din dröm blir sann
En dröm som behöver
All den kärlek du har
Varje dag i ditt liv
Så länge du lever
Bestig varje berg
Vada över var bäck
Följ varje regnbåge
Tills din dröm blir sann
En dröm som behöver
All den kärlek du har
Varje dag i ditt liv
Så länge du lever
Bestig varje berg
Vada över var bäck
Följ varje regnbåge
Tills din dröm...
...blir sann
lnte likt er att vara så förtegna...
Det är vi inte.
- Och inte brukar ni missa middagen. - Vi glömde bort tiden.
Vem ska berätta sanningen nu? Friedrich...Brigitta...Liesl?
Var tror du att vi har varit?
Du måste ha haft nån aning?
Marta...berätta du.
Som Friedrich sa, vi plockade bär.
Javisst, ja!
- Hela eftermiddagen? - Vi plockade tusentals bär.
- Vad för bär? - Blåbär.
Det är för tidigt för blåbär.
Det var smultron. Men det har varit så kallt att de hade blivit blå.
Visa mig bären, då.
- Seså... - Vi har inte kvar dem.
Varför det?
- Vi åt upp dem! - Allihop?
De var så goda.
Eftersom ni har proppat er fulla med smaskiga bär-
- säger jag åt frau Schmidt att ni inte behöver nån middag.
- Vi skulle ha sagt sanningen. - Så att han hade blivit arg?
- Hellre det än att svälta ihjäl. - Vi har inte gjort nåt fel.
Min mage kurrar.
Vi borde ha fått hälsa på henne.
- Undrar hur gräs smakar. - Det känns hemskt.
När Maria var ledsen, sjöng hon ju den där sången. Vi försöker med det.
Regnvåta rosor
Och kattungars morrhår
Blanka kopparkittlar
Och varma ullvantar
Bruna paket Med snören runtom
Det är sådant som jag tycker om
Det känns inte bättre.
Flickor i klänningar
Med blå sidenband
Snöflingor som landar längst ut på min nästipp
- Silvervit vinter... - Fräulein Maria är tillbaka!
...som smälter till vår
Det är sådant som jag tycker om
När hunden nafsar När biet stinger
När jag är ledsen
Då tänker jag på Sådant jag tycker om
Och då lämnar sorgen...
...mig
Jag är så glad att se er! - Hur är det, Kurt?
- Jag är hungrig. - Vad har hänt med fingret?
Det fastnade... mellan Friedrichs tänder.
Och du, Liesl? Har det kommit några telegram?
lnte ett enda. Men jag har vant mig vid det. Jag längtar till skolan.
Du kan inte fly till skolan. Ta itu med problemen!
- Jag har så mycket att berätta. - Vi med.
Det viktigaste är att far ska gifta sig.
Med baronessan Schraeder.
Jaha...
Titta, pappa, fräulein Maria är tillbaka!
God dag, kapten.
ln och ät middag nu!
Ni gav er av utan att säga adjö.
Det var dumt av mig, förlåt.
- Varför gjorde ni det? - Fråga inte. Det är annorlunda nu.
Fräulein Maria! Så underbart, Georg.
Jag önskar er lycka till. Barnen berättade att ni skulle gifta er.
Ni stannar väl nu?
Bara tills ni fått nån annan.
Jaså, där är du!
Jag får tala med kocken om wiener- schnitzeln, den är alldeles för god.
Och den får dig så tyst vid middags- bordet. Eller beror det på vinet?
Jag vet verkligen inte vad jag ska ge dig i bröllopspresent.
Du får ju mig... Men jag vill förstås ge dig nån liten sak också.
En reservoarpenna har du ju redan.
Sen tänkte jag på ett hus i Frank- rike, men de är svåra att slå in.
Vad sägs om en lustjakt? En att ha i Medelhavet, och en till badkaret.
Och vart ska vi åka på smekmånad?
På en jorden-runt-resa, tänkte jag-
- men det måste finnas bättre resmål.
- Elsa... - Ja, Georg.
Det är ingen idé...
Jag har inte varit ärlig mot nån av oss, speciellt inte mot dig.
- Talar man om giftermål... - Säg inget mer, Georg.
Jag har tänkt på en del saker.
Jag tror inte att du är den rätte för mig.
Du är för självständig.
Jag behöver nån som verkligen behöver mig - eller mina pengar.
Jag vill i alla fall tacka dig för den tid som varit.
Nu går jag in och packar och åter- vänder till Wien, där jag hör hemma.
Och nånstans där ute finns det en ung dam, som troligtvis...
...aldrig blir nån nunna.
Vi ses, käraste.
Hej...
Jag trodde väl att jag skulle hitta er här.
- Ville ni mig något? - Nej, nej...sätt er.
Får jag...?
Det var två saker jag tänkte på...
Varför flydde ni till klostret...
...och varför kom ni tillbaka igen?
Jag var tvungen att slutföra min uppgift.
Var det allt?
- Jag saknade barnen. - Det är klart... Bara barnen?
- Nej...jo! Borde jag inte det? - Jo visst, självklart!
Jag hade bara hoppats att ni kanske...
Ja?
lnget blev sig likt sen ni rest...
...och så blir det när ni åker igen.
Jag tänkte att ni kanske... kunde ändra er?
Baronessan ser säkert till att allt blir bra.
- Baronessan ska inte stanna. - lnte?
- Nej. - Jag förstår inte.
- Vi har avstyrt det hela. - Det var tråkigt.
Tycker ni?
Har ni?
Man kan inte gifta sig, när man...
...är förälskad i nån annan.
Eller hur?
Abbedissan brukar säga-
- att när Gud stänger dörren öppnar han ett fönster.
Vad säger hon mer?
Att man måste finna sitt eget liv.
Var det därför du kom tillbaka?
Har du funnit det, Maria?
Jag tror det.
Ja, det har jag.
Jag älskar dig.
Jag må ha haft en gräslig barndom
Jag må ha haft en hemsk ungdom
Men nånstans i mitt gräsliga, hemska förflutna
Måste funnits Ett ögonblicks sanning
För där är du Där står du och älskar mig
Antingen du borde eller ej
Så nån gång i min ungdom Eller barndom
Måste jag ha gjort nåt bra
Intet kommer av intet
Det kan aldrig ske
Så nån gång i min ungdom Eller barndom
Måste jag ha gjort nåt bra
Vet du när jag blev kär i dig?
När du satte dig på den där löjliga kotten.
För mig var det när du blåste i din löjliga visselpipa.
För här är du Där står du och älskar mig
Antingen du borde eller ej
Så nån gång i min ungdom Eller barndom
Måste jag ha gjort nåt bra
Inget kommer av inget
Det kan aldrig ske
Så nån gång i min ungdom...
...eller barndom
Måste jag ha gjort
Något bra
Maria...
Hos vem ska jag anhålla om din hand?
- Vi får väl fråga... - Barnen?
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur fångar man ett moln Och håller kvar?
Hur finner man ett ord För vår Maria?
En pratmaja
Ett irrbloss En clown
Mycket av det vi vet Borde hon lära
Mycket som hon allt borde förstå
Men hur bär man sig åt För att få henne att lyssna?
Hur håller man vågen kvar På strandens sand?
Hur löser vi problemet med Maria?
Hur håller man månstrålen I sin hand?
- Herr Detweiler! Heil Hitler. - God dag, herr Zeller.
Jag har blivit distriktsledare för partiet.
Jag har just varit ute hos von Trapp-
- den ende som inte hissat den nya flaggan, men det har vi åtgärdat.
Hushållerskan sa att ni var här - det enda jag fick veta.
- Vad vill ni veta? - När kaptenen kommer tillbaka.
Han är på bröllopsresa, vi vet inget.
Har han inte varit i kontakt med sina barn, då?
Hur många män kontaktar sina barn på sin smekmånad?
När han kommer hem förväntas han följa den nya ordningen.
Jag får gratulera till beslutet att vi ändå får ha festivalen i kväll.
lnget har förändrats i Österrike, det ska vi visa genom sång och musik.
Österrike är sig likt.
- Nu åker vi hem. - Varför var han så arg?
- Alla är såna nuförtiden. - Det kanske beror på spindelflaggan.
Kommer far att råka illa ut?
Det gäller bara att hålla sig sams med folk. Kom ihåg det i kväll.
- Ska vi verkligen sjunga inför folk? - Ja, era namn står här.
Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Kurt, Marta, Gretl...
- Varför står jag jämt sist? - För att du är den viktigaste.
- Får vi sjunga för far, då? - Han kommer att bli så stolt.
- Tror du det, Liesl? - Så du litar inte på mig? Smart tös.
Liesl!
Rolfe, vad roligt att se dig...
Se till att din far får det här.
- Han är på bröllopsresa. - Jag vet. Vi vet allt om alla.
- Vilka då? - Ge det till honom.
- Det är ett telegram från Berlin. - Vill du inte komma med det själv?
Jag har viktigare saker för mig nu och det borde din far också ha.
Men Rolfe...
Är ni redan hemma?
Köpte ni nåt åt oss i Paris?
- Varför ringde ni inte? - Vi försökte...
- lnte mitt påhitt. - Vi kom så fort vi kunde.
Vad vi har saknat er!
Vi har saknat oväsendet från er på morgnarna.
Vilken tur att ni kom nu. Titta, fräulein Maria...mamma.
Vi ska sjunga på festivalen i kväll.
En liten överraskning.
Överraskningar väntar ute på terassen.
- Det här får vi diskutera. - Jag var tvungen att besluta själv.
Rena turen att de fick vara med. De blir festivalens höjdpunkt.
- Sju barn i en och samma familj. - Max!
Du vet vad jag anser om det här.
l kommittén blev de överväldigade.
- Verkligen överförtjusta. - Bara den här gången...
- Kommer aldrig på fråga. - För Österrike.
Det finns inget Österrike längre.
lnförlivandet gick fredligt till, vi får vara tacksamma för det.
Vet du Max, ibland är det som om jag inte kände dig.
Det här är till dig, far.
Han måste låtsas samarbeta med dem. Övertyga honom om det.
- Det vet du att jag inte kan. - Sjunger inte barnen...
...blir det ännu värre för Österrike. Och för mig...
Mamma... Det känns bra att kalla dig det.
- Det känns bra att höra det. - Jag märker att du älskar far.
Vad gör man när man tror man älskar nån...eller slutar älska nån...
...eller om han slutar älska en...
Man gråter...sen väntar man på att solen ska komma fram igen.
Det är så mycket som jag inte vet något om.
- lbland känns det som allt var slut. - Och ibland som om det just börjat?
Så kändes det för mig. Det kommer att bli lika underbart för dig.
När man är sexton, snart fyller sjutton
Väntar att livet ska börja
Nån vänlig och rar Som väcker din tanke
Väcker plötsligt även ditt hjärta
När det händer
När det har hänt
Blir ingenting mer sig likt
På nåt sätt, jag vet
Jag skyndar mig dit
Om han ropar mitt namn
Borta är det du förut trott
Gamla tankar bleknar
Hör och häpna Du är någons fru
Och honom tillhör du
Du tror nog att sådant äventyr
Aldrig ska hända dig
Älskling, sexton, fyller snart sjutton
Vänta ett år...
- Jag väntar ett år - ...eller två
Bara vänta ett år...
...eller två
Liesl...
- Vad är det? - Berlin. En kommendering i flottan...
Jag måste inställa mig vid marin- basen i Bremerhaven redan i morgon.
Jag anade det, men redan...?
Att vägra skulle vara ödesdigert för oss alla.
Och att gå över på deras sida är otänkbart.
Gör barnen resklara, men säg inget som kan oroa dem.
Vi måste lämna Österrike...
...och det här huset...
...i kväll.
Mitt hjärta värker när jag tänker på att de missar framträdandet.
- Så dags är vi redan över gränsen. - Det är en stor uppoffring jag gör.
- Du har inget val. - Det är därför jag gör det...
- Varför startar de inte bilen? - För att ingen ska höra oss!
Vad ska frau Schmidt och Franz säga?
Det är bäst för dem att inget veta.
- Kommer vi tillbaka? - Det hoppas jag.
Ska de knuffa bilen ända till Schweiz?
- Fel på bilen, kapten? - Ja, den startar inte.
Karl...
Se till att kapten von Trapps bil startar.
Utmärkt, Karl.
Jag har inte frågat vart ni ska och ni har inte frågat vad jag gör här.
Vi är väl inte så nyfikna av oss...
Ni svarade inte på telegrammet från amiral von Schreiver.
Jag trodde inte att man fick läsa andras telegram i Österrike.
- lnte i mitt Österrike i alla fall. - Jag har mina order.
Jag ska föra er till Bremerhaven i kväll.
Det blir tyvärr omöjligt.
Hela familjen-
- ska nämligen delta i sång- festivalen. Det är dit vi är på väg.
- Vi kan inte svika dem nu. - Hoppas vi inte kommer för sent.
Ska jag tro på att ni ska delta i en konsert?
Det blir ett enastående framträdande.
Jag har, liksom ni, dolda talanger.
Här har ni programmet.
- Det står bara barnens namn här. - Det står "familjen von Trapp".
Och däri ingår jag.
Men ni är ju resklädda?
Kvällsluften är inte bra för barnen.
Nåja, en liten fördröjning gör inte så mycket...
...så ni får sjunga.
Allihop... Men bara för att jag vill det.
Det visar nämligen att allt är som vanligt i Österrike.
Efter framträdandet åker ni till Bremerhaven, kapten von Trapp.
Kliv in i bilen nu, så eskorterar vi er till festivalen.
- Det behövs inte, herr Zeller. - Det är ett rent nöje.
Vi vill ju inte att ni ska komma bort bland allt folk...eller hur?
Nej...
So - är solens glada ljus
La - är lammet, ulligt, mjukt
Ti- är tigern, stor och vild
Kära landsmän...
Vi kommer inte att ses på länge.
Nu ska jag sjunga en kärlekssång för er.
Jag vet att ni delar den här kärleken med mig.
Låt den aldrig dö.
Edelweiss
Varje morgon jag ser dig
Liten, vit
Ren och klar
Vänligt ler du emot mig
Blomma av snö
Må du växa här
Växa här för evigt
Edelweiss
Blomma hos oss för alltid
Edelweiss
Edel...
Liten, vit
Ren och klar
Du ler vänligt emot mig
Blomma av snö
Må du växa här
Växa här för evigt
Edelweiss
Blomma hos oss för alltid
Det går nog vägen. Jag kommer att sakna er.
Och pengarna vi kunde ha tjänat...
Tack, mitt herrskap. Vi är framme vid slutet av festivaltävlingen-
- men vi vet förstås inte utgången.
Medan domarna funderar, har jag fått lov att ge er ett extranummer.
Det här är sista gången von Trapps får sjunga tillsammans på länge.
Efter konserten kommer kapten von Trapp att föras till tjänstgöring-
- vid Tredje Rikets marinbas.
Här kommer alltså familjen von Trapp för att ta avsked av er.
Man kan höra nåt dystert Uti hallklockans klang
Och från kyrktornets klocka med
Och i barnkammar'n hör man En dum liten gök
Titta fram för att säga ko-ko
Ko-ko
De säger det är dags nu
Ja, nu är tiden inne
Att ta farväl
Av er
So long, farväl, Auf Wiedersehen, godnatt
Jag hade gärna Stannat kvar hos er
So long, farväl, Auf Wiedersehen, adieu
Adieu, adieu Till er och er och er
So long, farväl Auf Wiedersehen, adjö
Vi fladdrar, vi flyter
Vi flyger härifrån
So long, farväl, Auf Wiedersehen, adjö
Solen har gått till sängs Och även jag
Adjö
Nu har jag fått domarnas svar.
Vi börjar med tredjepriset.
Det går till förstesolisten i Sankt Agatha-kören i Murback-
- fräulein Schweiger!
Andrapriset går till Toby Reiser-kvintetten.
Och förstapriset - den finaste utmärkelsen i Österrike-
- till sånggruppen von Trapp!
Familjen von Trapp!
De är borta!
Kom...
Fort! Jag vet var ni kan gömma er.
Ta det lugnt...
Öppna!
God afton.
Skynda på!
Två man in dit! Sex man genomsöker gården. Ni två tar gången.
Vi insåg inte hur farligt det här är för er.
- Ni gjorde rätt i att komma. - Vi kanske kan låna en bil här.
Det hjälper inte med en bil. På radion sa de att gränserna har stängts.
Om gränserna är stängda får vi ta oss över bergen till fots.
Men barnen?
Vi klarar oss.
Du är inte ensam, Maria.
Jag vänder min blick mot bergen och hjälper er.
- Jag är rädd. - Jag med.
Må Gud vara med er.
Hjälper det om vi sjunger om sånt vi tycker om?
Nej, inte nu. Du måste vara alldeles tyst.
Vi går upp på taket.
Snälla Rolfe...!
Vänta!
Maria... Barn...
- Det är er vi vill ha, inte dem. - Stoppa ner den där.
Jag skjuter!
Du är så ung...
- Du hör inte hemma bland dem. - Stanna där!
Följ med oss, innan det är för sent.
lnte ett steg till. Jag dödar er!
- Ge mig den. - Jag dödar er!
Rolfe...
Du blir aldrig en av dem.
Löjtnant! De är här!
Moder...jag har syndat.
Jag med.
Hur då, mina barn?
En dröm som behöver
All den kärlek du har
Varje dag i ditt liv
Så länge du lever
Bestig varje berg
Vada över var bäck
Följ varje regnbåge
Tills din dröm
Blir sann
Översättning: SDl Media Group
[SWEDlSH]